Candida auris er en sopp som ble isolert i 2009 i Japan fra øret (derav navnet) til en kvinne. Til tross for dette stammer det første kjente isolatet fra 1996, men oppdagelsen kom i ettertid gjennom innsamling av prøver fra Korea.
Candida auris kan overføres gjennom kontakt mellom smittede personer eller med infisert medisinsk materiale, og faktisk er Candida auris en av de vanligste infeksjonene som kan oppstå i sykehusmiljøer, ved langvarige sykehusopphold eller andre eksisterende sykdommer.
Diagnostisering og behandling er imidlertid ganske enkel når den først er oppdaget.
Candida auris er en sopp som ble isolert i 2009 i Japan fra øret (derav navnet) til en kvinne. Til tross for dette stammer det første kjente isolatet fra 1996, men oppdagelsen kom i ettertid takket være innsamling av prøver fra Korea.
Candida auris er generelt resistent mot mange typer medisiner og er vanskelig å oppdage med mindre man har en rekke teknologiske hjelpemidler. Dessuten kan en person være smittet uten å vite om det. Den kan forårsake epidemiske utbrudd i helsemiljøer fordi den er svært smittsom, og i sin invasive form er den også dødelig.
Den kan overføres gjennom kontakt mellom smittede personer eller med infisert medisinsk materiale, og Candida auris er faktisk en av de vanligste infeksjonene man kan pådra seg i sykehusmiljøer, ved langvarige sykehusopphold eller andre eksisterende tilstander. Faktisk er syke mennesker og personer som tilbringer mye tid på sykehus, mye mer utsatt enn andre. Det gjelder også de som trenger invasivt medisinsk utstyr, og de med nedsatt immunforsvar.
Selv om symptomene avhenger av hvilken del av kroppen som er rammet, er de vanligste symptomene: blodbaneinfeksjoner, intraabdominale infeksjoner, sårinfeksjoner og ørebetennelse.
I likhet med andre Candida-infeksjoner diagnostiseres C. auris-infeksjoner ved å dyrke blod eller andre kroppsvæsker.
De fleste C. auris-infeksjoner kan behandles med en bestemt klasse av soppmidler, echinocandiner. Noen infeksjoner kan være svært vanskelige å behandle på grunn av multiresistens mot flere soppmidler, inkludert flukonazol (og andre azoler), amfotericin B og echinocandiner. Dette resulterer i behandling med flere legemidler og i høyere doser.